Author: SCH

Ref.
UNI/GS/11-2007/0077-SV

UNI - det globala facket
Avenue Reverdil 8-10
1260 Nyon
Schweiz
Tel: (+41 22) 365 21 00
Fax: (+41 22) 365 21 21
E-post:
contact@uniglobalunion.org
www.uniglobalunion.org

Global finanskris
Förord
Föreliggande rapport granskar den globala finanskrisen som fått konsekvenser på världens alla ekonomier.
Finansialiseringen av ekonomin sker sanslöst och helt utan kontroll. Bankreglerarna borde ha sett katastrofen närma sig men de såg ingenting.
Krisen har nu pågått flera månader och vi vet fortfarande inte i vilken utsträckning bolånekrisen har inverkat på bankernas affärer.
Huvuden har rullat från Bear Stearns, Merrill Lynch och Citibank – vd:arna slutar med höga fallskärmar i avskedspresent; i fallet med Merrill Lynch handlade det om över 150 miljoner $.
Globalt har uppskattningsvis 100 000 anställda förlorat sina jobb inom finansiella institutioner. Arbetstagarna får betala ett högt pris i takt med att krisen får efterverkningar på den globala ekonomiska tillväxten.
Vi kommer att samarbeta med ITUC för att kräva bättre bevakning och reglering av bankerna. Det globala facket UNI Finans har tagit sig an den uppgiften och kommer att sträva efter att säkra att den så kallade ”svarta lådan” med moderna finansiella instrument inte ytterligare får rasera den globala ekonomin .
Philip J. Jennings
UNIs generalsekreterare
november 2007

Orsaker och utveckling
Den finansiella turbulensen har igångsatts av krisen för lån med bristande säkerheter i USA (s.k. sub prime-lån). Lån med bristande säkerheter är huslån med högre risk erbjudna till människor med dålig kreditvärdighet eller låga inkomster.
Den blomstrande marknaden för dessa lån börjande minska när ett antal räntehöjningar fick månadsbetalningarna att bli för höga. När låntagarna inte hade råd att betala av på lånen hamnade de i dröjsmål. När problemen med lånen började bli uppenbara i februari 2007 på den amerikanska marknaden började världens aktiemarknader för första gången vackla. I slutet av september fanns det inga tecken på att krisen hade ebbat ut. Den 20 september sade Ben Bernanke, ordförande i den amerikanska centralbanken, att förfallna skulder och utmätningar på marknaden för dessa lån sannolikt skulle öka än mer allteftersom nedgången på husmarknaden fortsätter.
Konsekvenserna efter den amerikanska lånekrisen har förvärrats och spridits i världen därför att mycket av skuldsättningen för dessa lån har sålts vidare som en del av ett större skuldkomplex, med bristande öppenhet för hela problemet, varvid finansaktörer sitter på värdelösa eller nedskrivna säkerheter. Denna osäkerhet har ytterligare underminerat förtroendet för det finansiella systemet vilket har lett till en likviditetskris, där investerarna föredrar att behålla kontanta medel, guld eller säkra värdepapper (kortfristiga statsobligationer), samtidigt som de undviker mer riskfyllda krediter. Bankerna lånar motvilligt ut pengar till varandra, vilket hindrar dem och andra företag från att skaffa de medel de behöver för att fungera friktionsfritt. Företag som litar på ett konstant flöde av billiga krediter är särskilt sårbara.
Hedgefonder var bland de första offren för finanskrisen, däribland interna hedgefonder hos vissa ledande banker. Senare framgick det att de europeiska bankerna hörde till dem som innehade många fordringar med anledning av de amerikanska sub prime-lånen. Vissa tyska sektors- eller regionbanker, i allmänhet kända för sin försiktighet, drabbades hårt. Det hela spred sig och började påverka aktörer som, även om de inte var exponerade för de amerikanska lånen, hade använt sig av billiga och enkla krediter för att bekosta riskabla metoder och de kollapsade i den allmänna likviditetskrisen.
Utvecklingen i mitten av september på Northern Rock, Storbritanniens största hypoteksbank, igångsattes av meddelandet att Bank of England hade lovat Northern Rock krisfinansiering. Mängder av kunder fortsatte att ta ut sina besparingar tills finansministern Alistair Darling, angelägen att återupprätta förtroendet för de brittiska bankerna, lovade att Bank of England skulle garantera alla nuvarande insättningar.
Medan andra europeiska banker hade påverkats negativt av investeringar knutna till de osäkra amerikanska lånen, var Northern Rocks exponering för dessa lån liten. Istället hamnade banken i en besvärlig situation därför att likviditetskrisen underminerade bankens riskfyllda affärsmodell. Northern Rock förlitade sig i hög grad på att låna pengar på kapitalmarknaderna, snarare än på kundernas insättningar, för att finansiera bankens hypotekslån. När bankerna blev alltmer motvilliga att bevilja krediter stod Northern Rock inför utsikten att inte kunna leva upp till de gällande åtagandena. En observatör beskrev Northern Rock som ”en olycka som väntar på att få inträffa”, eftersom banken var alldeles för beroende av penningmarknaderna för att finansiera den ökade utlåningen.
Utvecklingen på Northern Rock visar hur problemen på den amerikanska hypoteksmarknaden är den omedelbara, men inte hela, orsaken till den nuvarande finanskrisen. Den amerikanska ekonomen Paul Krugman säger: ”Ursprunget till den nuvarande krisen beror på de finansiella galenskaperna de senaste åren, vilka i backspegeln var lika oförnuftiga som dot.com-flugan. Husbubblan var endast en del av den. Generellt började folk agera som om begreppet risk inte existerade längre.”
Centralbankerna har skjutit till miljarder dollar i kortfristiga lån till det globala banksystemet för att få det att fungera.
Den 17 augusti sänkte den amerikanska centralbanken diskontot, den ränta till vilken utlåning till banker görs. För att hindra den amerikanska ekonomin, världens största, från att hamna i en lågkonjunktur sänkte centralbanken den 18 september referensräntan men en halv procentenhet från 5,25 procent till 4,75 procent. Följande var centralbankens förklaring till detta: ”Åtstramningen av kreditvillkoren kan skärpa korrigeringen på bostadsmarknaden och mer allmänt tygla den ekonomiska tillväxten.” Vissa företagsekonomer fruktar att krisen inte är över och att centralbanken kanske måste sänka räntan ännu mer.
Turbulensen på finansmarknaderna har även konfronterat finansmyndigheterna med en mängd lagfrågor (öppenhet, kreditvärderingsinstitut, ej reglerade enheter, finansieringsstrategier, möjlighet till grundliga undersökningar etc.). Detta tas upp i avsnitt tre.
Eftersom den finansiella turbulensen sannolikt kommer att bestå ett tag kan vi förvänta oss fler rejäla överraskningar. Hank Paulson, centralbankens sekreterare, varnade den 11 september för att förtroendekrisen för kreditmarknaderna sannolikt skulle vara längre än någon av finanskriserna under de senaste två decennierna. Det betyder längre än det kaos som följde efter krisen i Asien och Rysslands inställelse av betalningarna på 1990-talet eller den Latinamerikanska skuldkrisen på 1980-talet. Värdepapperens komplexitet och globala distribution mitt i kreditkrisen torde förlänga den.
Hittills har världens investmentbanker antagligen förlorat så mycket som 30 miljarder amerikanska dollar på grund av osäkra fordringar knutna till den globala finanskrisen, vilket rapporterades den 16 september. Analytikerna förutspådde att de skulle bli tvungna att skriva ned 10 procent av 300 miljarder dollar på beviljade lån.

Värdepapperisering och andra knep
Värdepapperisering, ett slags värdepapperstrukturisering, innebär att skulder läggs i en pool - till exempel hypotekslån, billån eller kreditkortsskulder – och förpackas som omsättningsbara värdepapper, som därefter säljs till investerare. Kapitalbelopp och ränta på den skuld som ligger bakom värdepapperen betalas regelbundet till investerarna. Värdepapperisering har utvecklats från början av 1970-talet till att bli en industri i mångbiljardklassen räknat i amerikanska dollar, vilket i allt högre grad skapat mer komplexa produkter.
När det gäller husbelåning innebär denna affärsmodell för ”initiativtagande och spridning" att hypoteksmäklaren (initiativtagaren) som skapar det ursprungliga lånet endast är den första länken i en lång, globaliserad process. Hypotekslånet läggs i en pool med andra och säljs till investmentbanker. De i sin tur förpackar fordringarna i komplexa värdepapper som ledande kreditvärderingsinstitut, vars avgifter betalas av investmentbankerna, har varit villiga att klassificera som säkra investeringar. Dessa värdepapper, säkrade genom inteckningar, har därefter ivrigt köpts i länder världen runt av hedgefonder, banker och andra investerare.
Konstruktionen blev ännu mer riskfylld på grund av det sätt som bankerna köpte dessa komplexa värdepapper. De lånade det som då var billiga kortfristiga medel för att köpa långfristiga värdepapper säkrade genom inteckningar. Banker, däribland sekundära europeiska banker, lånade pengar som måste återbetalas eller omsättas var nittionde dag för att kapitalisera deras äganderätt – direkt eller indirekt – på 30-åriga amerikanska inteckningslån. De gjorde detta därför att det fick ut mer av värdepapperen än vad de betalade ut i ränta på den kortfristiga upplåningen. De kunde göra en tilltalande avkastning.
Denna klassiskt dåliga matchning bröt samman när kortfristiga långivare började få betänkligheter mot värdepapperen säkrade genom inteckningar. Bankerna satt i ett skruvstäd: den kortfristiga finansieringen försvann och värdet på de tillgångar som innehades rasade.
Dumheterna må vara enkla, men terminologin är imponerande. S.k. ”conduits” och ”strukturerade investeringsverktyg” (SIV) – lån till investeringsbolag – är de särskilda enheter som banker skapat utanför balansräkningen för att låna upp de billiga kortsiktiga medlen. För att göra det emitterar de ”korta räntebärande instrument med underliggande säkerhet”, som inte ska blandas ihop med ”värdepapper med tillgångar som säkerhet”, vilka omfattar värdepapper säkrade genom inteckningar och ”obligationer med tillgångar som säkerhet”.

Ännu har det inte skett några betydande krascher inom riskkapitalbranschen. Men de företag som riskkapitalmedlen tidigare kontrollerade och försåg med skuldebrev dröjer kvar på aktiemarknaderna. Även branschen för riskkapitaluppköp har dalat rejält, då förvärv och fusioner har blivit mer sällsynta och, när de verkligen äger rum, gynnas branschinvesterarna framför riskkapitalföretag. Under årets första halva, hade ledande riskkapitalbolag redan börjat ändra strategi. Investerarna har dessutom blivit villigare att betala in mer till nödlidande fordringar, (gam-)fonder, som vadslår om antalet ökade konkurser. Men finanskrisen kan fortfarande hinna ifatt riskkapitalisterna. Samtidigt förvärrar de riskkapitalknutna skuldebreven, som genererats genom det ökade antalet uppköpen under de senaste åren, påfrestningarna på banker och investerare.
Konsekvenser för realekonomi och arbeten
I vilken utsträckning kommer instabila och stramare kreditmarknader, som förväntas hålla i sig en tid, att påverka realekonomin och sysselsättningen? Kommer finansmyndigheterna att kunna lindra kreditkrisen och begränsa effekterna inom ramen för finanssektorn? Mycket kommer att bero på om de kan hindra bostadsmarknaderna från att hamna i depression. Men finansmyndigheterna kanske upplever att deras valmöjligheter är begränsade av de ihållande höga oljepriserna och stigande matpriser.
De ekonomiska prognoserna som nyligen gjorts av olika institutioner avslöjar en växande oro, då tidigare prognoser i allmänhet att reviderats nedåt (se tredje spalten i nedanstående tabell).
Prognoser om den ekonomiska tillväxten 2007-2008
*NABE = National Association for Business Economics
Enligt IMF:s rapport om den globala finansiella stabiliteten, Global Financial Stability Report, som kom den 24 september, kommer sannolikt finansmarknaderna att gå igenom en utdragen korrigeringsperiod efter den nyligen inträffade finansiella turbulensen som igångsattes av kollapsen på den amerikanska sub prime-lånemarknaden. Den globala ekonomiska tillväxten kommer sannolikt att mattas av, och om ”de finansiella villkoren försämras ytterligare, kan den globala finanssektorn och realekonomin erfara ännu värre negativa återverkningar". Om så blir fallet, har tillväxtekonomierna klarat sig igenom turbulensen förhållandevis väl, vilket till viss del beror på att den globala tillväxten har fortsatt. Konjunkturen kan dämpas på olika sätt: stramare och dyrare krediter kan förvärra nedgången på bostadsmarknaden och inskränka företagens investeringar världen runt. Sjunkande kurser och priser [på värdepapper och hus] kan minska konsumtionen.
Tidigare varnade IMF:s verkställande direktör genom att göra följande uttalande: ”Om en minskad tillgänglighet på och ökade kostnader för bostadskrediter orsakar en nedgång som blir större än vad som för närvarande förväntas på den amerikanska bostadsmarknaden, kan detta inverka negativt på konsumtionen och minska både tillväxten och efterfrågan på importerade produkter i USA. Detta kan i sin tur minska tillväxten i länder som exporterat till USA. Om svårigheterna på kreditmarknaderna blir värre, kommer det att få direkta följder på investeringarna och indirekta följder för förtroendet.” Å andra sidan kommer ”de större tillväxtmarknaderna som Kina och Indien att ha en tillväxttakt som nästan är tvåsiffrig eller större. Tillsammans förväntas dessa två länder att bidra men en femtedel av den globala tillväxten”.
En preliminär analys, sammanslutningen av de 30 ledande ekonomierna, som lades fram den 5 september av OECD:s chefsekonom, anmärker att de ekonomiska utsikterna ”är tydligt mindre hoppfulla och mer osäkra” och att ”riskerna med den neråtgående trenden har blivit mer olycksbådande”. När det gäller USA ”kan våra tillväxtprognoser vara för positiva, eftersom det inte ännu har varit möjligt att helt och hållet utvärdera i vilken mån konjunkturen har påverkats negativt av turbulensen på kreditmarknaden. I alla händelser kommer konsumenternas återhämtningsförmåga att sättas på prov med en ändrad hypoteksränta, stramare kreditbestämmelser, svagare säkerheter [husvärderingar] och långsammare tillväxt på arbetstillfällen.” OECD förutspår även en långsammare tillväxt i euroområdet.
I USA dämpades både detaljhandelsomsättningen och industriproduktionen i augusti, då ekonomin kände av prisfallet på bostäder och åtstramningen av krediterna. På bostadsmarknaden var antalet bostadsutmätningar - dröjsmål med betalningar, exekutiva auktioner och bankers återtagande – 36 procent högre i augusti än i juli och 115 procent högre än i augusti 2006. Det kan bli en ny våg av utmätningar, då flera bolåneräntor ska justeras. Oktober förväntas bli en höjdpunkt med låneräntor på ett värde av cirka 50 miljarder dollar som förväntas stiga dramatiskt.
Den amerikanska regeringen offentliggjorde den 27 september information som visade att försäljningen av amerikanska hus hade minskat 8,3 procent till den lägsta siffran på sju år i augusti. De verkställande direktörerna i de regeringsstödda bostadsfinansieringsinstituten sade att prisfallet på bostäder inte kommer att nå botten förrän sent under 2008 och att prisfallet innebär att det finns en risk på 40-45 procent att den amerikanska ekonomin går in i en lågkonjunktur.
Enligt mätningar gjorda av USA:s arbetsmarknadsministerium sjönk sysselsättningen med 4 000 i augusti – en liten förändring, men den första månatliga nedgången på fyra år. Mer oroande är att arbetsmarknadsministeriet skrev ned de tidigare prognoserna för sysselsättningens tillväxt i juni och juli med sammanlagt 81 000 arbetstillfällen.
Antalet personer som arbetade deltid av ekonomiska skäl var 4,5 miljoner i augusti, dvs. 359 000 fler än föregående år. Denna kategori omfattar personer som angav att de skulle vilja arbeta heltid men att de arbetade deltid för att antalet arbetstimmar hade skurits ned eller därför att de inte kunde hitta något heltidsarbete. Ett annat tecken på arbetsmarknadens försvagning är att de tillfälliga anställningarna fortsatte att minska.
Sysselsättningen fortsatte att sjunka inom tillverkningsindustrin och byggbranschen. Sysselsättningen inom byggbranschen har sjunkit med 96 000 arbetstillfällen sedan september 2006. Men arbetstillfällena inom hälsovården ökade med 35 000 i augusti och management- och konsulttjänster fick ett tillskott på 7 000.
Enligt en analys av det oberoende forskningsinstitutet för ekonomisk politik Economic Policy Institute (den 7 september) ”ger arbetsmarknadsministeriets rapport det första fasta beviset på att den ekonomiska turbulensen på finansmarknaderna har spritt sig till arbetsmarknaden”.
EPI noterar att på årsbasis steg lönerna med 3,9 procent under augusti, en solid procentsats som sannolikt överträffar inflationen och hindrar oförutsedda prishöjningar. ”Men om den djupgående försvagningen [i arbetsmarknadsministeriets rapport] fortsätter kommer lönetrycket på arbetsmarknaden inom kort att avta och löneökningarna kommer att mattas av. Detta kommer i sin tur att visas i en svagare konsumtion och i sista hand en generellt sett långsammare tillväxt, vilket stärker tendensen till den svaga sysselsättningen de senaste månaderna.”
AFL-CIO hävdade att de amerikanska arbetstagarna drabbats av både utmätningar av bostäder och en ökad privat skuldsättning samt stigande vårdkostnader. Fackföreningscentret betraktar arbetsmarknadsministeriets rapport som ”ett tydligt tecken på att krisen på bostadsmarknaden och dithörande turbulens på kapitalmarknaderna inverkar på realekonomin” och man noterar att ökningen av antalet arbetstillfällen även har varit långsammare än förr under tidigare konjunkturåterhämtningar efter andra världskriget.
En indikation på tendenserna under den närmast förestående framtiden ges i undersökningen av personalnedskärningar sammanställd av Challenger, Gray & Christmas, ett omplaceringsföretag. Undersökningen täcker personalnedskärningar som offentliggjorts i de större lokal tv- och radiostationerna, och som därigenom förebådade de faktiska permitteringarna. Det minskade antalet arbetstillfällen i USA som offentliggjordes av företagen ökade med 85 procent i augusti från juli, sammanlagt 79 459 enligt företagets undersökning som publicerades den 5 september. Personalminskningen var 22 procent högre än i augusti förra året.
Nästan hälften av uppsägningarna i augusti skedde i finanssektorn, då dussintals hypoteks- och sub-prime-långivare gav vika för pressen från en sjunkande bostadsmarknad. Finanssektorns uppsägningar uppgick till 35 752 i augusti, den högsta sammanlagda siffran för en månad i branschen sedan undersökningen började 1993.
Uppsägningarna har inte minskat under september. Även Countrywide Financial Corp. (CFC), USA:s största hypotekslångivare, avser säga upp 10 000 till 12 000 medarbetare, cirka 20 procent av arbetsstyrkan.
Den 11 september varnade EU-kommissionen att den förväntade avmattningen av Euroområdets ekonomiska tillväxt kan förvärras 2008. Men Jean-Claude Trichet, ordförande för Europeiska centralbanken, lät mer optimistisk i sitt anförande i Europaparlamentet: ”De senaste uppgifterna om arbetslösheten visar en förbättrade arbetsmarknadsvillkor [i euroområdet] och den globala konjunkturen förväntas fortsätta vara stark, då den förväntade avmattningen i USA i stort sett förväntas jämnas ut av en fortsatt stark tillväxt på tillväxtmarknaderna.”
Den splittrade räntepolitiken mellan den amerikanska centralbanken och Europeiska centralbanken gjorde att euron stärktes än mer gentemot dollarn. Det torde dämpa oljekostnaderna och övriga importkostnader, men även minska exporten och den ekonomiska tillväxten. Vissa EU-länder däribland Danmark, Spanien och Storbritannien erfar även en avmattning på bostadsmarknaden.
Ett index över inköpschefer i Euroområdets tjänstesektor sjönk fyra punkter i september, den största nedgången på en månad någonsin, vilket antyder att handeln mattas av snabbare än analytikerna hade förutspått. Vissa ekonomier ser det som ett bevis på att den globala finanskrisen nu har smugit sig in i Europas grundläggande ekonomi.
Tilltron till den ekonomiska utvecklingen i Tyskland, EU:s största ekonomi, föll i september för fjärde månaden i rad, enligt Ifo-institutets företagsklimatindex som täcker cirka 7 000 företag. Analytikerna tillskriver den neråtgående trenden till företagens osäkerhet om vilken inverkan finanskrisen får på realekonomin, oljeprisets nya rekordnivåer och växelkursen euro-dollar.
Förslag om en myndighetsreform
Olika organ har lagt fram förslag på hur det finansiella systemet ska förbättras för att ta itu med krisen eller för att förebygga att samma sak inträffar igen. Den centrala frågan är om diskussionerna kommer att leda till verksamma förslag, och om de förslagen kommer att genomföras och hur: genom självsanering eller genom myndighetsbestämmelser? En annan fråga är om tillräckligt kommer att göras för människorna som befinner sig längst ned på skalan: människor som förlorar sina hem eller oroar sig för sitt sparkapital och de bankanställda som står inför en nedläggning eller omstrukturering.
IMF:s rapport om den globala finansiella stabiliteten (Global Financial Stability Report), som publicerades den 24 september, definierar nyckelfaktorer för den juridiska ramen som: större öppenhet ”Noggrann och punktlig information om underliggande risker är kritiska inslag för marknadens möjlighet att kritiskt granska på ett korrekt sätt och ta hänsyn till kursrisker. … Större öppenhet behövs om förbindelser mellan för systemen viktiga finansiella institutioner och vissa av deras verktyg utanför balansräkningen.” Kapitalisering ”finansinstitut måste se till att de har robusta kapitaliseringsstrategier som passar den egna affärsmodellen och att sådana kapitaliseringsstrategier kan anpassas till pressade villkor.” Bättre riskbevakning, inklusive större incitament för de ursprungliga långivarna att övervaka riskerna. ”I allmänhet kan affärsmodellen för "initiativtagande och spridning" på nytt behövas utvärderas för att garantera att [sådana] incitament föreligger.” Förbättringar av kreditvärderingsinstitut Differentierade kreditvärderingsskalor för komplexa säkerheter kan uppmärksamma investerarna om risken för en snabbare försämring av kreditvärderingen hos sådana instrument, jämfört med, till exempel, traditionella företags- eller statsobligationer. Grundlig undersökning Investerarna bör garantera att deras portföljfördelningsbeslut inte är alltför beroende av kreditvärderingsinstitut, och att sådana värderingar inte bör användas som en ersättning för en tillämplig grundlig undersökning. Bättre värdering av komplexa finansiella tjänster, inklusive likviditetsrisker där sådana värdepapper används som säkerhet. En bredare riskperimeter ”Den aktuella sammanslagna riskperimetern för banker har visat sig vara större än den vanliga redovisnings- eller lagperimetern. Resultatet blir att risker som visar sig ha spridits kan ändå förränta sig på olika sätt till bankerna som spridit dem. … nya instrument eller strukturer kan dölja skulder utanför balansräkningen eller ansvarsförbindelser.” IMF har även krävt bättre konsumentskydd och mer ekonomisk utbildning.
OECD:s chefsekonom, Jean-Philippe Cotis, erkände att ”den senaste utvecklingen har avslöjat allvarliga brister i den amerikanska bostadsmarknadens funktion och, i största allmänhet, på kreditmarknaderna världen runt”. Han tillade: ”Marknaderna kommer att lära sig av de nyligen inträffade misstagen genom den vanliga ”learning-by-doing”-processen. Sådan utveckling kan inte desto mindre förbättras genom förbättrad lagstiftning. Det kan, till exempel, finnas ett behov av mer omfattande tillsyn av de amerikanska hypoteksmarknaderna för sub prime-lån, med större uppmärksamhet på initiativtagare utanför bankrörelsen som ofta har undsluppit effektiva granskningar. Det kan även var aktuellt med en mer aktiv kamp mot ockerutlåning, bland annat genom redovisning och utbildning. Mer öppenhet verkar även behövas på kreditmarknaderna, där värdepapperisering har gjort riskbedömning allt svårare för många investerare, vilket leder till en allmän försämring av förtroendet. Med hänsyn till raden av nya värderingar de senaste månaderna, kan mer aggressiva och vetgiriga kreditvärderingsinstitut hjälpa till att få detta till stånd.”
I ett förhör inför Europaparlamentet, tog ordföranden för Europeiska centralbanken, Jean-Claude Trichet, upp följande punkter: ”Komplexitetsgraden hos vissa tjänster som är avsedda för ompaketeringen och försäljningen av skuldförbindelser har blivit överväldigande” för personer som köper dem och till och med för dem som utformar dem. Det väldigt låga antalet stora globala kreditvärderingsinstitut är en brännande fråga för hur de nuvarande globala finansmarknaderna fungerar. ”Möjliga intressekonflikter, där sådana föreligger, skulle ha utretts och möjliga jämförelseindex för förbättrad uppförande kunde ha utarbetats. … En viktig läxa från den aktuella riskomvärderingen är att investerarna aldrig får använda ett utlåtande från kreditvärderingsinstitut som en ersättning för den egna kreditprövningen och för en grundlig undersökning.”
”De nuvarande händelserna belyser vikten av ytterligare förbättringar av finanssektorns kontroll av finansmyndigheter och riskhanteringspraxis hos finansinstitut.” Enligt Trichet kommer ”den nya kapitalöverenskommelsen Basel II som för närvarande genomförs ge betydande fördelar i det här avseendet. Basel II förlitar sig verkligen på påtagligt förbättrad riskhantering när det gäller att avgöra korrekt kapitalbuffert för banker. Trots dessa förbättringar måste de mycket avancerade finansmarknaderna ständigt utveckla praxis som utvärderar pressade situationer för att garantera att bankerna är medvetna om de möjliga förluster de kan göra även vid synnerligen osannolika scenarier.”
Ytterligare reflexion behövdes om hur man tar itu med alla icke-reglerade enheter, sade Trichet. I samband med det krävde han ett snabbt genomförande av rekommendationerna för hedgefonder från den globala sammanslutningen Financial Stability Forum, som han beskrev som en internationell konsensus. Financial Stability Forum (FSF) för samman högre representanter för de nationella finansmarknadsmyndigheterna, internationella finansinstitut, internationella reglerande och övervakande grupperingar och kommittéer bestående av centralbanksexperter. Rekommendationerna kan läsas på http://www.fsforum.org/press/PressRelease-FSF_HLI_Update-final19May07-2.pdf. Trichet sa även: ”De huvudsakliga kanalerna för spridning av den aktuella turbulensen har varit de icke-reglerade kretsen av så kallade conduits och special investment vehicles … vi måste väsentligen förbättra vår hantering av conduits och de särskilda verktygen.”
I EU planerar EU-kommissionen att granska kreditvärderingsinstitut samt göra en undersökning av branschens frivilligkod. Kommissionen överväger om det behövs ny lagstiftning. EU kommissionär för den inre marknaden, Charlie McCreevy, har påkallat att EU och USA med förenade krafter ska undersöka vilken roll kreditvärderingsinstitut har.
EU-tjänstemän är även oroade för risken att en ihållande likviditetskris på världens finansmarknader kan komma att orsaka en kris hos ett gränsöverskridande finansinstitut, liknande den som drabbade Northern Rock, den brittiska banken och hypotekslångivaren. Enligt en kommitté bestående av EU:s finansministerium och centralbankstjänstemän finns det 46 gränsöverskridande bankkoncerner i EU och 21 av dessa har betydande verksamhet utanför hemlandet. Man upplever att EU ytterligare behöver behandla frågan om vem som ska ta ansvaret för att rädda en bank, om behovet skulle uppstå.
I USA har lagarna som ger ny befogenhet till de amerikanska banklagstiftarna att kontrollera ohederlig och vilseledande praxis för utlåning mot hypotek godkänts av ett inflytelserikt parlamentsutskott. Enligt den nya lagen som godkänts av representanthusets kommitté rörande bostadsfinansiering, House Financial Service Committee, skulle lagstiftarna kunna avvärja vilseledande reklam. De låga räntorna på hypotekslån som annonseras ut återgår ofta till högre räntor efter en introduktionsperiod och försätter låginkomsttagarna som lånat pengar i en svår situation. Lagförslaget kan behandlas av ett fullsatt representanthus i oktober.
På internationell nivå har den amerikanska regeringen uppdragit åt Financial Stability Forum (FSF) att granska säkerheten och kreditvärdigheten i det internationella banksystemet.
För att ta itu med det bristande förtroendet mellan banker har chefen för Storbritanniens finansmarknadsmyndighet träffat landets banker för att peka på deras utsatta ställning, vare sig det är direkt eller indirekt, för sub prime-lånen i den amerikanska hypotekssektorn. Finansmarknadsmyndighetens ordförande hävdade att det behövs öppenhet om problemets omfattning för att få kreditmarknaden att återgå till normala förhållanden. Att bankerna har varit ovilliga att låna ut medel till varandra beror delvis på att de inte känner till varandras exponering mot inteckningsskulderna inom ramen för sub prime-lånen.
Folk som lånar pengar för att köpa hus måste skyddas bättre mot oegentliga metoder. Handpenningen bör ligga på en miniminivå. Sedan bör man ta bort den stegrande "lockräntan" och andra påfund som uppmuntrar människor att låna mer än de har råd med. Det måste finnas ett större statligt stöd till alla som har sub prime-lån och andra som nu har det svårt att betala eller omplacera sina aktuella huslån. Skattebetalarnas pengar får inte användas för att rädda hypoteksbanken såvida de inte är skyldiga att mildra och omfinansiera husägares skuldsättning. Regeringar bör även söka innovativa sätt att få till stånd omförhandling av huslån. Sådana ingripanden kan bidra till att stoppa att en konjunkturnedgång inom husbyggnationsbranschen övergår till att bli ett prisfall på bostäder och en recession.
Det finns ett behov av att granska och stärka det allmänna försäkringsskyddet för spararnas pengar när en penninginrättning läggs ned. Krisen i Northern Rock har visat hur det kan gå för banker under en tid av ökad ekonomisk turbulens, när det finns många banker att välja mellan och kunderna kan använda Internet när de vill överföra pengar. För att upprätthålla kundernas förtroende måste ett offentligt försäkringsprogram kunna ersätta insättare inom ett par dagar när en bank går i konkurs. En svårare fråga är var man ska sätta gränsen för garantin på insatta medel. Den måste vara tillräckligt hög för att lugna insättarna. Men en obegränsad garanti skulle göra det lättare för stora investerare att uppmuntra banker att ta orimliga risker. Enligt ett EU-direktiv från 1994 måste alla EU-länder skydda spararnas pengar upp till 90 procent av de 20 000 euro som satts in först. Med stöd av den amerikanska regeringen återbetalar den statliga institutionen för insättningsgaranti Federal Deposit Insurance Corporation (FDIC) minst 100 000 dollar av spararnas pengar. Återbetalningen sker snabbt – inom några dagar, enligt FDIC.

område	prognos (period)	revidering av föregående prognos	källa	utgiven i / september
G7	2,2 % (2007)	nedåt	OECD	5
USA	1,9 % (2007)	nedåt	OECD	5
	2,0 % (2007) / 2,8 % (2008)	nedåt / nedåt	NABE*	10
	2,2 % (2008)	nedåt	IMF/Reuters	18
Japan	2,4 % (2007)	oförändrad	OECD	5
Euroområdet - 13 länder	2,6 % (2007)	nedåt	OECD	5
	2,5 % (2007)	nedåt	EU-kommisionen	11
	2,3 % (2008)	nedåt	IMF/Reuters	18

COM(2001) 366 final.

COM(2002) 347 final

Global finanskris

Sidan #

Sidan #

Global finanskris

Page #

The Wal-Martization of the world: UNI’s global response

Page #

The Wal-Martization of the world: UNI’s global response

Page #

The Wal-Martization of the world: UNI’s global response

Page #

The Wal-Martization of the world: UNI’s global response

1. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce are the European social partners, which represent employers and workers in commerce and distribution. This industry employs more than 22.5 million people in the European Union, in 4.7 million enterprises. The value added of 13 per cent, which commerce and distribution create in the European Union area, contributes to the well being of all European citizens.
2. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce are committed to corporate social responsibility (CSR) and welcome the Commission Green Paper on promoting a European framework for Corporate Social Responsibility1, the Commission Communication concerning Corporate Social Responsibility2, as well as the Council resolution of 2-3 December 2002, defining CSR as a “concept whereby companies integrate social and environmental concerns in their business operations and in interaction with their stakeholders on a voluntary basis”.
3. Trade is becoming global and spreads its operations worldwide. Corporate decisions and actions have repercussions on global markets, the environment and mankind. Few industries impact as strongly on the daily lives of all Europeans as commerce. The constant contact with customers has a decisive impact on the success of most enterprises and requires a tight interaction between companies, their employees, business partners in the supply chain and the surrounding society.
4. By their actions the European social partners for commerce endeavour to promote quality services, that are well adapted to consumer needs and expectations and are produced by well-qualified and engaged personnel, working under good employment conditions. In this context CSR has proven repeatedly that it can contribute positively to the competitiveness of enterprises in commerce.
5. While recognising the voluntary nature of CSR, and while promoting a balanced and broad approach to CSR, including economic, social and environmental issues as well as consumer interests, EuroCommerce and Uni-Europa Commerce, in their social dialogue, have committed themselves to contributing to the CSR agenda. In this context they have undertaken many initiatives related to CSR.

1COM(2001) 366 final.
2COM(2002) 347 final

EuroCommerce and UNI-Europa Commerce
Joint Statement on Corporate Social Responsibility

Promoting CSR in European commerce
6. In line with their activities in the sectoral social dialogue the social partners for commerce have reached a joint statement on combating violence in commerce (1995), a joint statement on combating child labour (1996), a joint agreement on fundamental rights and principles at work (1999), a joint statement on combating racism and xenophobia (2000), as well as a recent joint agreement on guidelines for age diversity in commerce (2002). They have produced vocational training material to encourage workers and management to use new technologies, thereby promoting life-long learning, and have organised high-level seminars and conferences on CSR.
7. CSR is part of a concerted effort by all those concerned towards meeting shared objectives by entering into dialogue with all stakeholders, including the company’s own personnel and their organisations. Therefore CSR does not only relate to external aspects, but also to internal aspects such as health and safety at work and management of human resources. Yet, CSR cannot replace compliance with national and European legislation, international labour norms or collective agreements.
8. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce welcome the positive and active approach of many leading European-based international retailers and wholesalers to implement CSR policies, including through strengthening their social dialogue on the different levels of their structures, and through integrating CSR policies into the work of their European works councils. The European social partners invite all commerce companies in Europe, large and small, to share this approach.
9. Responding to the challenge of promoting social corporate behaviour, EuroCommerce and Uni-Europa Commerce, the social partners for commerce will endeavour to:
promote corporate social responsibility throughout business activities,
raise awareness about corporate social responsibility in European commerce and distribution, among enterprises and their workers, as well as among their own members and affiliates, including through dialogue, exchange of information, best practices and expertise,
inform on and further develop the social dialogue between employers and employees at European, national and company levels, on appropriate issues related to corporate social responsibility,
familiarise their members, as well as companies and their workers, about existing good practice, with a view to facilitate, if necessary, appropriate solutions for improving employment and working conditions while developing their business activities,
continue monitoring previous agreements and statements from their European social dialogue, and follow-up on initiatives which support the positive development of employment and working conditions, taking into account workers’ needs for employment security and companies’ needs to respond to changing consumer demands in flexible ways, and which increase the quality of services to the consumers.