Author: SCH

UNI-det globala facket

Ref.
UNI/GS/04-2005/0013 - SV

Rapport utarbetad av :
Andrew Bibby
www.andrewbibby.com

UNI - det globala facket
Avenue Reverdil 8-10
1260 Nyon
Schweiz
Tel: (+41 22) 365 21 00
Fax: (+41 22) 365 21 21
E-post:
contact@union-network.org
www.union-network.org

Förord
Låga löner, dåliga villkor, otrygga jobb och inga fackförbund. Det är på denna grund som världens största detaljhandelsföretag Wal-Mart har byggt sin konkurrenskraft och sin expansion.
”Låga priser, alltid låga priser” hävdar företaget. Men man säger inte att det sker på bekostnad av de anställda och deras familjer. Sanningen avslöjas och Wal-Martisering blir mer och mer en synonym för social dumping och antifackliga åtgärder.
I USA där merparten av företagets arbetsstyrka på 1.5 miljoner finns, så kallade ”associerade” har ledningen gått långt för att försöka stoppa dem från att gå med i UNIs medlemsförbund UFCW. Man flyger in så kallade ”union busting teams” (fackföreningskrossare) från huvudkontoret i Bentonville i Arkansas till alla arbetsplatser där man misstänker att de anställda försöker gå med i en fackförening. När slaktarna i Texas röstade för att gå med i UFCW beslutade Wal-Mart att i framtiden enbart sälja paketerat kött för att inte släppa in facket.
I denna rapport beskrivs Wal-Martiseringen och vad det betyder för Wal-Marts anställda. Men rapporten visar även att det inte är enbart företagets anställda som hotas. Den fyra månader lång strejken som omfattade 59 000 UFCW-medlemmar i södra Kalifornien förra året i syfte att stoppa Safeway, Kroger och Albertsons från att kopiera Wal-Marts koncept med låga löner och dåligt sjukförsäkringsskydd – är ett bevis för hur smittsamt Wal-Martiseringen kan vara.
Ledningen för Wal-Mart har tillkännagivit mycket ambitiösa expansionsplaner i utlandet. UNI Handel har tagit utmaningen och håller på att trappa upp sin globala kampanj och sitt samarbete med UFCW i syfte att organisera Wal-Marts anställda över hela världen.
I Tyskland, Japan, Brasilien och i övriga länder är Wal-Marts anställda organiserade i fackliga organisationer och täcks av kollektivavtal. Genom globalt fackligt samarbete och kraftiga organiseringssatsningar får Wal-Marts anställda en röst och företaget tvingas acceptera rättvisa spelregler i relationerna till arbetstagarna, leverantörerna och konkurrenterna.
UNI Handel, det globala facket för handelsanställda leder kampen för att garantera att handelsanställda har anständiga arbetsvillkor och att deras fackliga rättigheter respekteras av Wal-Mart och alla andra detaljhandelsföretag.
Philip J. Jennings
UNIs generalsekreterare
En presentation av Wal-Mart
Denna rapport handlar om företaget som skapats av Sam Walton. "Mr Sam", som har sina rötter i landsbygden i den amerikanska Mellanvästern, började sin karriär med en franchiseaffär i en småstad i Arkansas, som han öppnade 1945, omedelbart efter andra världskriget. Affären gick mycket bra. Han grundade en liten kedja av liknande affärer, och började sedan att tänka stort. År 1962 öppnade han och hans bror den första lågprisbutiken, med namn "discount city", i staden Rogers i Arkansas. År 1969 bildade Sam Walton sitt bolag. Den snabba tillväxten fortsatte, och inriktades främst på att öppna lågprisbutiker i mindre städer i USA. Vid slutet av 1980-talet började man utveckla "supercenter", enorma "lådor" i utkanten av städerna. Sam Walton dog 1992. Den verksamhet som han grundade fortsatte dock, som vi skall se, att växa.
Det företag som Sam Walton grundade är häftigt och instinktivt antifackligt. I en förtrolig intern rapport, som skrevs för butikschefer för några år sedan, sades det rakt ut: Företaget "motsätter sig en facklig organisering av sina associerade [d.v.s. anställda]. Alla antaganden om att företaget skulle vara neutralt i frågan, eller att det uppmuntrar associerade att gå med i fackliga organisationer, är osanna."
I samma rapport tillade man också: "Att hålla facket utanför är ett heltidsjobb… Ingen chef är befriad från att 'göra sitt' för att stoppa facket. Alla chefer bör vara fullt medvetna om exakt vad som förväntas av var och en av dem för att uppnå målet att hålla facket utanför."1
Utåt skräddar företaget sina ord men budskapet är detsamma. I ett brev som publicerades nyligen i Financial Times skrev en talesman för Wal-Mart bland annat följande: ”Vi är inte emot facket men vi tror helt enkelt inte att facklig organisering skulle innebära några fördelar varken för företaget eller våra anställda”.2
Som alla fackföreningar vet är en intensivt och aktivt antifacklig företagsledning beklagligt nog inte något unikt. I detta fall är dock tyvärr företaget unikt. Företaget är Wal-Mart, och Wal-Mart är idag världens största företag.
Wal-Mart – några fakta
En del människor finner det fortfarande förvånande att en livsmedelshandel med huvudkontor i den lilla staden Bentonville (befolkning: 25 000) i avlägsna Arkansas har gått om företag som Exxon, General Electric och General Motors, och blivit världens största företag. Fakta talar dock för sig själva.
Wal-Mart har idag totalt 1,5 miljoner anställda, varav en miljon i USA. Man driver 3 200 butiker i USA, och ytterligare 1 100 butiker i nio andra länder. Som detaljhandelsföretag är man särskilt väl etablerat i Kanada, Storbritannien och Mexiko. Man har också intressen i Tyskland, Argentina, Brasilien, Kina, Sydkorea och Puerto Rico. Även i Japan har man betydande intressen.
År 2004 hade man en balansomslutning på omkring 105 miljarder USA-dollar, och rörelsevinsten förra året var 9 miljarder dollar. Wal-Mart är mer än fem gånger så stort som sin närmaste konkurrent i USA. Av hundra dollar som spenderas av amerikanska konsumenter i alla slags affärer, hamnar åtta dollar i Wal-Martaffärer. Wal-Mart står idag för 2 % av USAs totala BNP. Det har påpekats att Wal-Mart, om det var en stat, skulle vara lika stort som till exempel Saudiarabien. Företaget skulle också ensamt vara Kinas åttonde största handelspartner.
Man fortsätter också att planera för en betydande expansion, både på hemmamarknaden och internationellt. I år (2005) avser man att öppna 230-240 nya "supercenter" (med en mycket stor yta på i genomsnitt 16 250 kvadratmeter), varav närmare hundra kommer att uppföras på helt nya platser. Man planerar också att öppna omkring 40 nya "Discount Store" (lågprisvaruhus) – dessa affärer i utkanten av städerna är omkring hälften så stora som supercentren – och ett liknande antal "partihandelsbutiker" för konsumenter, som går under namnet "Sam’s Club". På det internationella planet expanderar företaget både genom att öppna nya affärer (130-140 planeras under år 2005) och genom förvärv. Det var genom förvärv som Wal-Mart blev Storbritanniens andra största detaljhandelsföretag.
På grund av sin storlek och sitt inflytande är det ofrånkomligt att Wal-Mart drar till sig uppmärksamheten från den internationella fackföreningsrörelsen. Det problem som vi står inför, och anledningen till denna rapport, är inte bara att världens största företag är obehagligt antifackligt. Det är att Wal-Marts sätt att bedriva affärer, och särskilt inriktningen på låga löner och dåliga anställningsvillkor, håller på att bli till en norm som andra arbetsgivare alltmer tvingas att följa. Det är med andra ord inte en fråga om hur vi skall hantera ett enskilt företag, hur illa ställt det än kan vara med detta företag, det handlar om hur vi skall motverka en Wal-Martisering av världens ekonomiska modeller och affärsmodeller.
Wal-Mart och låga löner
Wal-Marts främsta konkurrensfördel är låga priser. Ett sätt att hålla ner priserna och upprätthålla lönsamheten är att betala de anställda mindre än de skulle tjäna på annat håll.
Lönenivåerna inom Wal-Mart redovisas i en rapport från University of California/Berkeley, som kom i augusti i fjol. På grundval av uppgifter från år 2001 (det senaste året för vilket uppgifter fanns tillgängliga), kom man till följande slutsats:
"Lönerna på Wal-Mart är betydligt lägre än industrinormen…”. Wal-Martanställda tjänar i genomsnitt 31 % mindre än anställda i andra stora detaljhandelsföretag. De tjänar 9,70 dollar i timmen, jämfört med i genomsnitt 14,01 dollar för anställda i stora detaljhandelsföretag.3
Det betyder bland annat, som AFL-CIO har påpekat, att en "sales associate" på Wal-Mart, med en familj på tre personer, troligtvis befinner sig väl under den federala amerikanska riktlinjen för fattigdom, även om den anställde arbetar heltid för företaget.4
Dessutom har butikschefer på Wal-Mart anklagats för att regelbundet kräva att anställda arbetar övertid utan ersättning. Tv-kanalen PBS TV intervjuade en före detta Wal-Martanställd, som sade att hon ofta uppmanades att arbeta "off the clock", (utan att notera tiden, vilket är olagligt enligt USAs arbetsrätt): "Chefen kunde säga, gör mig en tjänst, hoppa in där borta, jag ska försöka hitta nån som tar över, men det kom aldrig nån, och jag kunde bli kvar där i upp till fyra eller fem timmar utanför arbetstiden, och de hittade aldrig nån som tog över"5. År 2001 betalade Wal-Mart 50 miljoner dollar i förlikning i samband med en kollektiv stämning från 69 000 Wal-Martanställda i delstaten Colorado för obetald arbetstid. Man står inför liknande anklagelser i domstolsprocesser i flera andra delstater i USA.6
De flesta amerikanerna har sin sjukvårdsförsäkring genom att arbetsgivaren betalar premier för privata försäkringar, i enlighet med antingen fackligt framförhandlade eller företagssponsrade system. Wal-Marts privata sjukvårdsförsäkring är dock betydligt sämre än den som vanligtvis erbjuds inom sektorn, och förutsätter betydande bidrag från de anställda. Enligt en uppskattning7 skulle en Wal-Martanställd riskera att betala 45 % av sin lön i premier och självrisk innan han eller hon har någon nytta alls av försäkringen. Wal-Marts sjukförsäkring är också mycket begränsad för deltidsanställda – d.v.s. alla som arbetar mindre än 34 timmar per vecka.
Det är alltså inte förvånande att många Wal-Martanställda inte registrerar sig för sjukvårdsförsäkringen: andelen som gör det ligger mellan 41 och 44 %, vilket skall jämföras med 66 % i andra lika stora företag.8
Wal-Marts kostnader överförs på samhället
Wal-Mart kan öka sina vinster för att någon annan – i själva verket alla andra – står för kostnader. Företaget har med framgång lyckats externalisera kostnader så att de betalas ur allmänna medel.
Till viss del är detta en företeelse som gäller alla företag. Inget företag fungerar helt avskilt från samhället i vilket det verkar, även om årsboksluten antyder något annat. För att fungera effektivt behöver företagen bland annat utbildad personal, en fungerande infrastruktur för transporter och lag och ordning – som alla är resultatet av offentligt finansierade tjänster.
Men Wal-Mart har lyckats att öka lönsamheten genom att föra över mer av sina kostnader till det offentliga. Detta var föremålet för en detaljerad rapport från början av år 2004 som skrevs av ett forskningslag som arbetade för den amerikanska kongressledamoten George Miller. I frågan om sjukvård påpekar man i rapporten, att "Då de inte har råd att betala för företagets sjukförsäkring tvingas många Wal-Martanställda vända sig till det allmänna för att få vård, eller att helt avstå från vård. Det betyder i praktiken att Wal-Mart tvingar skattebetalarna att subventionera det som borde ha varit en företagsfinansierad sjukvårdsplan."9 Enligt en annan undersökning har skattebetalarna i enbart Kalifornien subventionerat Wal-Marts sjukvård för 20,5 miljoner USA-dollar.10
Det är inte bara sjukvårdskostnader som externaliseras. I George Millers rapport räknar man att en enda av Wal-Marts superstore-butiker, med 200 anställda, kan generera kostnader för de federala skattebetalarna på 420 750 dollar per år, eller över 2 000 dollar per anställd. Delsummorna är de följande:
36 000 dollar för gratis och rabatterad skolmat
42 000 dollar för bostadsbidrag
125 000 dollar för skatterabatter för låginkomsttagare
100 000 dollar för utbildningsstöd för barn i låginkomstfamiljer
108 000 dollar för sjukvård för barn i låginkomstfamiljer
9 750 dollar för energibidrag för låginkomstfamiljer
Som det sägs i rapporten, ”Wal-Mart realiserar inte sina vinster enbart på bekostnad av de anställda, utan på bekostnad av alla skattebetalare i USA".
Wal-Mart är väl medvetet om att en del av de anställda kommer att behöva statligt stöd för att komplettera lönen. I juli 2003 uppdagades det att Wal-Mart delade ut broschyrer i vilka man förklarade för anställda hur de kunde ansöka om sjukvårdsbidrag inom ramen för Medicaid, statliga matbidrag och annat offentligt stöd.11
Man börjar få en klarare bild av hur Wal-Mart försöker externalisera sina kostnader. I mars i år, planerade delstaten Maryland i USA att införa en särskild hälsoskatt för stora arbetsgivare som spenderade mindre än 8 % av deras lönelista på sjukförsäkring. I verkligheten kan det bara röra sig om en arbetsgivare i Maryland, nämligen Wal-Mart.
En ny Wal-Martbutik får långtgående effekter på närsamhället långt utöver frågan om låglöner. För det första är det simplistiskt att anta att Wal-Mart genom sin ankomst skapar nya arbetstillfällen. Verkligheten är komplexare än så. Bill Quinn, en journalist från Texas som har publicerat häftig kritik av Wal-Mart, gör följande poäng: "Om en ny fabrik etablerar sig i staden, då skapas verkligen nya arbetstillfällen. Om en ny affär öppnar i staden, och denna affär säljer varor som till största delen redan är tillgängliga, kommer man bara att förändra sättet att spendera pengar i staden. Wal-Mart erbjuder inte nya jobb, utan arbetsomfördelning, och så småningom förluster av arbetstillfällen."12
Det är svårt att bedöma nettovinsten eller ‑förlusten av arbetstillfällen, även om UNI-förbundet UFCW (United Food and Commercial Workers) har sagt att tre jobb går förlorade när Wal-Mart skapar två nya arbetstillfällen (småbutiker är särskilt utsatta). Kostnaden för arbetslöshet måste naturligtvis också betalas av det allmänna. Det måste även de troliga miljökostnaderna för att skapa stora shoppingkomplex utanför stadskärnorna, och de sociala kostnaderna som är förbundna med en ekonomisk nedgång i de traditionella stadskärnorna. Slutligen kan närsamhällena drabbas av kostnader när Wal-Mart flyttar vidare. På senare år har företaget stängt många av sina lågprisaffärer inom ramen för en allmän övergång till de gigantiska supercentren. De tidigare affärslägena överges, och riskerar ekonomisk nedgång och förslumning.
(Det kan i förbigående noteras att Wal-Mart trots allt detta har lyckats att få betydande bidrag och andra slags offentliga subventioner för att stödja ekonomisk utveckling och sysselsättning i samband med att man öppnar butiker och distributionscentraler. De enskilda subventionernas värde varierade i 91 undersökta fall mellan mindre än en miljon dollar och omkring 12 miljoner dollar.)13
Alla tillsammans i Wal-Marts "familj" – Wal-Marts ledningsstil
I relationerna med personalen arbetar Wal-Mart hårt för att uppmuntra de anställda att identifiera sig med företagets intressen och kultur. Wal-Mart tillämpar en "modern" och informell ledningsstil, som syftar till att undvika en öppet hierarkiska vi-och-de-fasoner i ledningen. Anställda uppmuntras att se sig som en del av Wal-Mart-laget.14
I denna ledningsstil ingår det också att de anställda kallas för "associerade" (i den Wal-Martägda partihandelskedjan Sam’s Club säger man "partner"). Arbetsdagen börjar i varje affär med en peptalk av butikschefen, och mötet avslutas med att alla deltar i "Wal-Marts bravorop".
Filosofin skall enligt en intern ledningsbroschyr bidra till "lojalitet till företaget, stolthet över förstklassighet, känsla av tillhörighet i företaget, förtroende och motivation att göra sitt bästa". Fackliga organisationer anses vara oförenliga med detta: "Fackföreningar hotar vår förmåga att göra dessa saker genom att skapa konflikter och genom att vilseleda partnerna med falska löften."15
Ett företag som byggts upp på kvinnors arbete
Kvinnor utgör nästan två tredjedelar av Wal-Marts anställda, och företaget är nu föremål för intensiva externa granskningar av hur det behandlar kvinnliga anställda.
Kvinnliga anställda i Wal-Mart har lägre lön än män, och de har mindre chans att bli befordrade. Det är utgångspunkten för en viktig kollektiv stämning (Dukes v Wal-Mart) för diskriminering, som nu behandlas i domstol. I juni 2004 meddelade en federal domare prövningsrätt för denna stämning, som inleddes år 2001 av sex kvinnor, och utsträcktes till att gälla mer än 1,5 miljoner kvinnor som har arbetat för företaget sedan 1998. Det gör stämningen till det största civilrättsliga målet i USAs juridiska historia.
Professor Richard Drogin från California State University har som sakkunnig i detta fall gjort en statistisk analys av könstillhörighet och lön inom Wal-Mart, varvid han använt uppgifter som han fått av företaget tack vare regler om informationsskyldighet. Hans rapport visar betydande skillnader mellan kvinnors och mäns löner i företaget:
"Kvinnor tjänar mindre än män på Wal-Mart. Detta faktum beror på att kvinnor oproportionerligt ofta arbetar i lägre betalda timanställningar, och på att de tjänar mindre än män i samma jobb. Det gäller nästan alla jobb, och varje år. I allmänhet tjänade kvinnor i genomsnitt 5200 dollar mindre än män år 2001. Timanställda kvinnor tjänade år 2001 omkring 1 100 dollar mindre än män, och arbetsledande kvinnor omkring 14 500 dollar mindre än motsvarande män."16
Ett annat vittne, Marc Bendick, har undersökt kvinnornas underrepresentation i chefsbefattningar inom Wal-Mart. I en av sina slutsatser skriver han: "Skalan, räckvidden, envisheten och regelbundenheten i kvinnornas underrepresentation bland Wal-Martcheferna tyder på att denna underrepresentation är djupt rotad i organisationens företagskultur och i den företagsomfattande attityden, politiken och praxisen i samband med anställningar som återspeglar och upprätthåller denna kultur."17
Wal-Mart som ett nytt paradigm
Det finns redan tecken som tyder på att Wal-Marts låglönepolitik håller på att sprida sig till andra företag, som pressar sina egna anställdas villkor. UFCW-anslutna handelsanställda i södra Kalifornien genomförde till exempel i slutet av år 2003 och början av 2004 en lång och bitter strejk för att försöka förhindra att deras egna fackligt organiserade företag svarade på konkurrenshotet från Wal-Mart genom att försämra villkoren i sina sjukförsäkringar. En journalist skrev sardoniskt att detta förmodligen var första gången som en potentiell konkurrent, som inte ens hade kommit in på marknaden, var en så viktig aktör i en arbetskonflikt.18
Men det finns risk för att Wal-Mart blir till en modell i mer än den egna sektorn – företaget kan vara på väg att få symbolstatus som det tidiga tjugohundratalets prototypföretag. Det är åtminstone en tes som framförs av professor Nelson Lichtenstein från University of California/Santa Barbara. Han skriver:
"Under varje historisk epok verkar ett typföretag förkroppsliga en ny och banbrytande uppsättning ekonomiska strukturer och sociala relationer. Vid slutet av 1800-talet förklarade sig järnvägsföretaget Pennsylvania Railroad vara "världsstandarden". I mitten av 1900-talet symboliserade General Motors en sofistikerad byråkratisk ledning och en tekniskt avancerad massproduktion. Och på senare tid har Microsoft verkat vara modellen för en postindustriell kunskapsekonomi. På tröskeln till tjugohundratalet har Wal-Mart framträtt som just detta slags ekonomiska institution som förvandlar världen, och som skapar mönstret för ett starkt integrerat transnationellt produktions-, distributions- och sysselsättningssystem."19
Om professor Lichtensteins teori stämmer har det långtgående konsekvenser. Vi står inför en övergång från en GM-kultur, som återspeglas i ett efterkrigssamförstånd om att både företag och anställda tjänar på en modell med relativt högavlönade fackligt erkända arbetsplatser, till en modell som är mycket mindre öppen för något slags socialt partnerskap.
Det är inte så man har beskrivit arbetslivet i den postindustriella, IT-kapabla "kunskapsekonomin". Mänskliga färdigheter skulle bli mycket högre värderade i informationsåldern än i industriåldern. Men Wal-Mart stöder inte detta bekväma påstående. Wal-Mart är ett mycket IT-rikt företag; dess sofistikerade IT-system, med vilka det kan kontrollera hela imperiet av butiker från huvudkontoret i Arkansas, anses allmänt vara överlägset de som används av konkurrenterna.
Vi kanske kan jämföra med teletjänstcentralerna, som också är mycket IT-beroende företag där vi har sett att det vuxit fram en arbetsmodell med låga löner och låg status, och där fackföreningarna också ofta har funnit att det är svårt att organisera de anställda.
Wal-Mart och den internationella jakten till botten
Wal-Mart bedriver sin aggressiva kostnadsjakt gentemot de anställda men även mot sina leverantörer. Man förväntar sig inte bara att priserna man betalar för varor skall vara låga, man vill också att de sänks ännu mer varje år.
Fackföreningarna har kanske hittills inte oroat sig alltför mycket över företagens avtal med varandra, men med Wal-Mart skulle detta vara ett misstag – avtalen är en viktig kanal för Wal-Martiseringen av andra företag, och av andra länder.
Wal-Marts relationer med leverantörer har undersökts av journalisten Charles Fishman. Enligt Fishman betyder Wal-Marts påtryckningar att "leverantörerna måste vara lika obevekliga och mikroskopiska som Wal-Mart självt i sin kostnadskontroll. De måste i själva verket bli likadana som Wal-Mart."
Fishman beskriver detaljerat uppgörelsen mellan Wal-Mart och den betydande jeansfabrikanten Levi Strauss, som innebar att Levisjeans började säljas i Wal-Martaffärer år 2003, efter att Levi Strauss under många år hade valt att inte ha att göra med Wal-Mart. Fishman skriver: "Levi hade i själva verket inte några kläder som kunde säljas genom Wal-Mart. Allt var för dyrt. Man var tvungen att ta fram ett nytt produktprogram för detaljhandelskedjor…."
Uppgörelsen med Wal-Mart hjälpte på kort sikt till att öka Levi Strauss’ försäljning och vinst, men nästan genast meddelade företaget också att man skulle lägga ned sina sista två fabriker i USA, och säga upp 2500 anställda (21 % av alla anställda). Fishman skriver: "Ett företag som för 22 år sedan hade 66 tillverkningsanläggningar i USA – och som var känt som ett av de socialt mest ansvarsfulla företagen i världen – kommer år 2004 inte att tillverka några kläder alls längre, utan endast importera dem."20
Det finns många andra exempel på företag som tidigare har tillverkat varor i USA, men som under press av Wal-Mart nu istället importerar sina varor från fabriker i u-länder. Det handlar dock inte om någon konflikt mellan i- och u-länder. Som UFCW förklarar det, "Wal-Mart har ett så starkt grepp om detaljhandelsmarknaden att företaget ensamt kan påverka många arbetstagares löner och många fabrikers öde runtom i världen… Wal-Marts krav leder till lägre löner, hårdare arbete och längre arbetstider, samtidigt som man eliminerar arbetstillfällen i fabriker från Honduras till Kina. Detta jätteföretag driver inte längre enbart USAs fabriker till nedläggning, det har börjat spela ut fabriker i olika länder i världen mot varandra i en omöjlig jakt mot botten."21
Det är av stor betydelse att Wal-Mart har gjort Kina till en viktig källa för sina varor (man flyttade sitt upphandlingskontor till Kina år 2001). Man pressar ständigt de kinesiska tillverkarna att sänka sina priser och kostnader.22 Samtidigt har man också exporterat sin antifackliga inställning till Kina, och vägrar att acceptera fackföreningar i sina fabriker – vilket är ironiskt med tanke på att kinesiska fackföreningar ofta kritiseras för att vara alltför nära lierade med regeringen för att kunna representera arbetstagarna och försvara deras intressen. Kinas fackliga huvudorganisation ACFTU har nyligen sagt att Wal-Mart är ett av ett antal västföretag som bryter mot lagen genom att vägra att erkänna fackföreningar, vilket enligt ACFTU innebär att man bromsar landets ekonomiska utveckling.23
Wal-Marts relationer med sina leverantörer betyder att man går över de traditionella gränserna för detaljhandelssektorn. En deltagare i en online-diskussion om facklig taktik gentemot Wal-Mart skrev nyligen: "Se inte Wal-Mart som en efterträdare till Woolworth eller K-Mart [stora detaljhandelsföretag i USA]. Företaget är en direkt efterträdare till General Motors, General Electric och de äldre företag som tillverkade varorna… Officiellt 'köper' Wal-Mart, precis som de klassiska detaljhandelsföretagen, sina varor från andra tillverkare, men i själva verket anlitar Wal-Mart helt enkelt underleverantörer som tillverkar varorna enligt Wal-Marts anvisningar. Wal-Marts relationer till fabrikerna världen över liknar Nikes relationer till sina skofabriker – man behöver inte äga dem, då de gör vad företaget vill, och Wal-Mart talar om för dem exakt hur de skall driva verksamheten."24
Wal-Marts varuförsörjning och upphandling och dess relationer till övriga leverantörer är frågor som intresserar UNI och den Internationella beklädnadsarbetare-federationen (ITGLWF). UNI Handel och ITGLWF sitter med på Advisory Board of Social Accountability International, där UFCW även representeras från och med maj 2005. Både inom denna instans och inom övriga organ är målet att främja socialt ansvar i hela ledet av leverantörskedjan. Stora multinationella handelsföretag anstränger sig mer och mer att garantera att hela leverantörskedjan respekterar grundläggande arbetstagarrättigheter och miniminormer som etableras i etikstandarden SA8000. Det är heller ingen överraskning att Wal-Mart ofta pekas ut för att inte respektera arbetstagarnas rättigheter inom tillverkningsindustrin i den skärpta priskonkurrensen.
Motståndet mot Wal-Mart
Världens största företag får dock inte alltid som det vill. På senare år har UFCW (med stöd av övriga fackförbund) satsat betydande resurser på att organisera anställda på Wal-Mart, varvid man använt sig både av gamla goda tekniker (som flygbladsutdelning till anställda på Wal-Martparkeringar) och nya idéer (som webbplatser som riktar sig till Wal-Martanställda). År 1999 vann facket en omröstning om förhandlingsrätt i en förhandlingsenhet i en affär i Jacksonville i Texas, och mer nyligen har också de anställda i en Wal-Martaffär i Québec i Kanada börjat kämpa för facklig representation.
Utanför Nordamerika har tyska Ver.di tagit till stridsåtgärder mot Wal-Mart, och tvingat företaget att respektera de nationella branschavtalen för handelsanställda. UNI har självt, tillsammans med UFCW arbetat för att bekämpa Wal-Marts antifackliga inställning i andra delar av företagsimperiet, som nyligen i Ryssland och Sydkorea. Det kan i förbigående nämnas att UNI Handels webbplats är en av de bästa internationella resurserna för personer som vill ha oberoende information om Wal-Mart.
Trots dessa initiativ har dock företaget visat att man är fast beslutet att motarbeta facket, och det måste tyvärr erkännas att det hittills har varit mycket framgångsrikt. Man använder sig av en antifacklig snabbinsatsstyrka, som man skickar till affärer i USA där man ser att det pågår fackliga verksamheter. Man har saboterat omröstningen i Jacksonville genom att organisera om företaget internt och fått förhandlingsenheten att försvinna (och man har sagt upp en nyckelanställd där på grundval av påhittade anklagelser). En fördel för företaget är att USAs arbetsrätt är mycket kraftlös.
I Kanada i svar på de anställdas ansträngningar att bilda ett fackförbund på affären i Jonquière i Quebec svarade Wal-Mart med att besluta att stänga affären. Det var ett tydligt försök att skrämma anställda på övriga orter som försöker organisera sig. En omröstning i Colorado kort därpå bevisade att detta mycket riktigt var företagets avsikter. De anställda vågade helt enkelt inte rösta om facklig representation. UFCW har lämnat in flera klagomål till den amerikanska Arbetsmarknadsstyrelsen om orättvis behandling.
Samma skrämselmetoder har använts i Tyskland av Wal-Marts vd där25 som tvingade de anställda att acceptera längre öppettider med mindre bemanning.
I mars 2005 påtvingade Wal-Mart sin ”etiska kod” på sina tyska anställda utan att konsultera koncernrådet. Förbudet mot intima förhållanden mellan arbetskamrater och etablerande av hotlines där medarbetare skall informera om och ange brott mot reglerna skapade ett uppror i medierna i Tyskland. Koncernrådet som samarbetar bra med UNIs medlemsförbund Ver.di har ifrågasatt uppförandekoden och krävt att det juridiska systemet skall stoppa företaget från att arbeta med den.
I vissa avseenden har det hittills effektivaste sättet att agera mot företaget varit kollektiva stämningar, s.k. "class action" (inklusive den stora stämningen för diskriminering, Dukes v Wal-Mart, som nämns ovan). De har redan i vissa fall lett till betydande utbetalningar till tidigare Wal-Martanställda, och fallet Dukes v Wal-Mart kan bli mycket dyrt för Wal-Mart om utslaget går emot företaget. Det finns dock nackdelar förknippade med att man förlitar sig på domstolarna. En är att stämningar tar lång tid, och är mycket komplexa, och att arbetet förs långt från de enskilda arbetstagarna, vilket i praktiken gör arbetstagare som försöker att försvara sina rättigheter på det lokala planet maktlösa. Stämningarna bidrar inte självklart till att utveckla och förstärka det fackliga arbetet.
Wal-Mart har också hindrats att öppna nya affärer genom folkliga aktioner på gräsrotsnivå i flera delar av USA. Arbetarrörelsen i Inglewood i Kalifornien har nyligen stoppat planer på en Wal-Martanläggning i staden, och liknande kampanjer mot nya Wal-Martaffärer förs också på andra håll, inklusive av UFCWs avdelningar som aktivt deltagit i kampanjerna.
Medborgargrupper, religiösa grupper och miljöskyddsorgan har gått emot Wal-Mart. År 2002 lanserades den "folkliga kampanjen för rättvisa på Wal-Mart" (People’s Campaign for Justice at Wal-Mart). Det är ett initiativ som skall hjälpa till att sammanföra UFCW med andra organisationer och individer som också oroar sig för Wal-Mart och företagets beteende.
Flera amerikanska delstater har börjar protestera mot att Wal-Mart vägrar att betala sjukförsäkringsskydd för en majoritet av sina anställda. I en delstat efter den andra, även i hemstaten Arkansas, toppar företaget listan över arbetsgivare vars anställda och deras familjer tvingas vända sig till den skattefinansierade Medicaid-systemet för att barnen skall få den vård de behöver.
I februari 2005 avslöjades ett hemligt avtal mellan Wal-Mart och det amerikanska arbetsdepartementet som ledde till offentliga protester och krav om ändringar av arbetarskyddslagen. Detta skedde i samband med att Wal-Mart i Connecticut och en del andra delstater anklagades för att ha utnyttjat unga arbetstagare till farliga arbetsuppgifter med motorsågar och vid lastning av pappersbalar med gaffeltruckar. Det blev senare bekant att Wal-Mart alltid förvarnades två veckor innan arbetsplatsbesök av arbetsplatsombud genomfördes för att se om lagen om barnarbete respekterades. Hela affären förorsakade kritik från politiskt håll och i medierna kallades det för en ”sweetheart deal” (särskilt hänsynstagande).
De amerikanska fackföreningarna har insett att Wal-Marts press på löner och arbetsnormer i USA får följder som sträcker sig längre än enbart till handelssektorn, utan också till tillverkning, tjänster, och till och med den offentliga sektorn. Vi bevittnar nu en heltäckande kampanj utan motstycke för samordna forskning, utbildning och aktion för att motverka Wal-Marts negativa effekter på handelsanställda, arbetstagare i produktionen, och samhället i allmänhet. Syftet med kampanjen för att använda UFCWs talesmans egna ord är att ”skapa en rörelse för att utmana Wal-Martiseringens realitet”.26 Wal-Marts internationella verksamheter är en central komponent i kampanjen.
Denna breda allians för att bekämpa företaget håller kanske på att få effekt. I en pressrapport nyligen talades det om ett företag som var "alltmer ansatt av en växande och mångfacetterad legion av kritiker och kollektiva målsägande", och man antydde att Wal-Mart hade "snubblat både hemma och utomlands när man för första gången hade stött på tecken på att tillväxten hade gränser".27 Liksom med andra stora företag (McDonalds är ett annat exempel) finns det en känsla av att varumärket riskerar att befläckas. Wal-Marts PR-kampanj med mycket hög profil som lanserades sent år 2004 är ett tyst medgivande av detta.28
Strategier och taktiker för att förhindra en Wal-Martisering
Det behöver inte sägas att UNI stöder sina medlemsförbund, som dagligen tampas med Wal-Mart över hela världen.
Som redan sagt måste dock UNI göra mer än det. I denna rapport har vi antytt att Wal-Marts sätt att bedriva verksamheten nu påverkar andra företag, som också alltmer börja ha samma ansats. Med andra ord håller Wal-Mart, med sin betoning av låga löner (i de egna affärerna, och i nästa led i leverantörsföretagen) och vägran att acceptera någon form av socialt partnerskap med fackföreningarna, på att skapa en bredare trend.
Den strategiska frågan är därför hur vi på det globala planet skall svara på Wal-Martiseringen. Rapporten avslutas med några kommentarer för en fortsatt diskussion.
Det absoluta behovet av en internationell ansats
Wal-Mart och liknande företag arbetar internationellt, och det krävs därför en internationell enad facklig respons. Liksom med avseende på andra aspekter av globaliseringen är det viktigare än någonsin att den internationella fackliga rörelsen stärks, och att UNI är förberett för att uppfylla den roll som organisationen måste spela.
Försvar av ett socialt partnerskap och den grundläggande rätten till kollektiv organisering
Wal-Mart påminner oss om att alla företag inte accepterar principen om kollektiv representation eller socialt partnerskap.
Ja, rätten att bilda och ansluta sig till fackliga organisationer nämns särskilt i FN-deklarationen om de mänskliga rättigheterna. Och ja, sedan 1919 har världen förväntat sig att Internationella arbetsorganisationen skall upprätthålla arbetsnormerna på grundval av trepartsdiskussioner mellan arbetsgivare, fackföreningar och regeringar. Men historiska landvinningar som dessa får inte tas för givna. Wal-Mart visar att mäktiga delar av näringslivet inte (eller inte längre) accepterar något partnerskap i arbetsmarknadsrelationerna. Nyliberalismen stöder dem i detta genom att skapa en ideologisk plattform för en sådan inställning.
Det sociala partnerskapets verktyg måste därför försvaras när de angrips (i synnerhet måste den europeiska sociala modellen upprätthållas – EU är det enda handelsblocket som formellt erkänner ett socialt partnerskap). Utöver detta måste det gås på offensiven, och förklaras för en ny generation varför kollektiv representation och organisering i sanning är en grundläggande mänsklig rättighet.
Fortsatta krav på arbetsnormer i internationell handel
Resolutionerna om handel och arbetsnormer som antogs under UNIs senaste världskongress, i Berlin, bland annat det centrala kravet att de grundläggande arbetsnormerna måste ingå i handelsavtal inom Världshandelsorganisationens ram, är särskilt relevanta i kampen mot en Wal-Martisering. Dessa krav bör förnyas under världskongressen i Chicago.
Fokus på organisering
Fackföreningarna kommer dock att kunna arbeta utifrån en styrkeposition på det internationella planet endast om de fortsätter att vara representativa för sina medlemmar, och effektiva på gräsrotsnivå. Det förutsätter en fortsatt inriktning på organiseringsarbetet.
UNI har en viktig roll att spela genom att samordna medlemsförbundens initiativ och sprida bra rutiner.
Arbete med att hitta de effektivaste organiseringsformerna
Traditionella organiseringsmetoder och slagord kan behöva anpassas till nya förhållanden. Betoningen av 'lagarbete' i företag som Wal-Mart innebär förmodligen att det krävs en subtilare ansats än en enkel retorik om att "enas mot cheferna". Likaså jämställdhetsfrågor måste vara centrala, inte perifera, i fackföreningarnas organiseringsarbete.
Det har i Wal-Martfallet blivit tydligt att Internet erbjuder betydande nya organiseringsmöjligheter. Det har skapats ett antal ypperliga webbplatser som kritiserar Wal-Mart. Några av dem sponsras av amerikanska fackföreningar. UNI Handels Wal-Mart-sidor sköter kritiken på global nivå.
Det kan också vara möjligt att tänka ut nya sätt för individer att vara "i" en fackförening. Det kan finnas olika sätt att förstärka de fackliga organisationerna genom att samla människor som stöder deras mål och principer, men som inte formellt kan låta sig representeras av facket, främst i länder där fackligt medlemskap endast är möjligt om hela arbetsplatsen organiseras.
Solidaritet mellan nord och syd
Wal-Martiseringen innebär att man söker efter den billigaste arbetskraften och de billigaste varorna, var de än kan finnas i världen. Liksom i frågan om utflyttning av arbetstillfällen måste UNI motstå alla försök att spela ut arbetstagare i i-länderna mot arbetstagare på den södra hemisfären. UNI måste få ut budskapet att starka fackföreningar i i-länderna gynnar arbetstagare i syd, och att det behövs starka fackföreningar i u-länderna för att hjälpa arbetstagarna i nord. UNIs arbete för att uppmuntra nya former av fackliga rörelser i länder som Indien och Filippinerna måste förstärkas. Kampanjer som FFI-kampanjen mot exportfrizoner är också oerhört viktiga.
Starkare fokusering på Kina
Som vi har sett spelar Kina en särskilt viktig roll genom att hålla Wal-Mart med många av de varor som företaget säljer. Ett fungerande fackligt motstånd mot en Wal-Martisering kan inte bortse från Kinafrågan, hur problematisk den än kan vara. Kina arbetare är i lika stort behov av effektiva fackföreningar och fackligt skydd som arbetstagare i övriga delar av världen.
Bredare allianser
Föreningar, medborgargrupper och miljöorganisationer har med framgång mobiliserat mot att det öppnas Wal-Martaffärer i många delar av Nordamerika, samtidigt som konsumentkampanjer har riktats mot företagets försäljning av kläder och skor som tillverkats i svältlönefabriker.
Organisationer som dessa är livsviktiga för fackföreningarna i den mer allmänna kampen mot en Wal-Martisering. Anti-svältlönekampanjer (som den som med viss framgång riktats mot en del sportskotillverkare) är särskilt effektiva, inte minst för att de tilltalar unga människor. Deras värde ligger i att de direkt pekar på kopplingen mellan låga priser och dåliga anställningsförhållanden. I-landskonsumenternas ökande intresse för rättvis handel innebär ytterligare en möjlighet.
Facket och alla arbetsgivare – små eller stora - som grundar sin konkurrenskraft på företagens sociala ansvar, respekt för arbetstagarnas rättigheter, social dialog och bra anställningsvillkor har ett gemensamt intresse av att bekämpa social dumping på Wal-Mart. I Europa tjänar det gemensamma uttalandet som undertecknats av UNI-Europa Handel och arbetsgivarorganisationen EuroCommerce som en hörnpelare för samarbetet med att försvara gemensamma grundläggande värderingar. (Eng. version bifogas).
Attackera företagen där det känns
Företag som Wal-Mart kan stå ut med en hel del – kritik, stämningar, dålig PR – om det inte får följder för aktiekursen. De är dock sårbara om marknaderna börjar att vända sig emot dem.
Investmentfonder och fondförvaltningsföretag verkar av tradition i en egen värld, och är inte ansvariga för samhället i stort, även om det ofta är miljoner vanliga människors och fackföreningsmedlemmars pensioner, försäkringar och besparingar de investerar. Fackföreningarna bör fortsätta att trycka på för en större ansvarsskyldighet under investeringsbeslut. Här kan man utnyttja allmänhetens nyvaknade intresse för konceptet med den "trefaldiga vinsten" (sociala och miljömässiga vinster, och ekonomisk lönsamhet) och för företagens sociala ansvar. Det nyliga beslutet som fattades av den danska landsorganisationen och medlemsförbunden att desinvestera i Wal-Mart är ett välkommet initiativ.29
Man kan även använda allmänhetens nyliga intresse för konceptet ”triple bottom line” tredelad företagsredovisning som täcker in ekonomi, miljö och sociala frågor och initiativ med CSR (företagens sociala ansvar).
Slutsats: låglönestrategin måste ifrågasättas
Ibland kan det verka som om det helt enkelt inte finns något alternativ till en Wal-Martisering. Men även affärsvärlden kan se att den också medför nackdelar.
Tesco har som ett kvalitetsföretag med kollektivavtal och socialt ansvar bevisat att man är en allvarlig konkurrent till Wal-Mart. Den amerikanska jättens brittiska dotterbolag Asda-Wal-Mart har inte kunnat ta marknadsandelar från Tesco som fortsätter att distansera sig och tagit ledningen. I Tyskland har Wal-Mart inte kunnat konkurrera framgångsrikt med lokala detaljhandlare oavsett om det rör sig om lågprismarknader eller stormarknader.
I Kina ligger Carrefour i täten bland de utländska handelsföretagen. I Ryssland har Wal-Mart tvingats lägga sina investeringar på hyllan pga. av svårigheterna med att hitta en partner. I Japan diskvalificerades det amerikanska multinationella företaget från operationen för att rädda den svaga handelskedjan Daiei och företaget lyckades inte köpa upp Carrefours stormarknader när det franska företaget drog sig ur i mars 2005.
Vi skall avsluta denna rapport med ett talande citat ur ett inslag i tidningen BusinessWeek från april 2004, i vilket man rapporterade om de höga vinsterna Costco, en konkurrent till Wal-Mart. Författarna skrev:
"Ett problem för Wall Street är att Costco betalar sina anställda mycket bättre än ärkerivalen Wal-Mart, och aktieanalytiker oroar sig för att Costcos driftskostnader inte skall kunna kontrolleras… I själva verket slår Costcos höglönestrategi Wal-Mart på flera områden. BusinessWeek har jämfört siffrorna för Costco och Sam’s Club, Wal-Martenheten som konkurrerar direkt med Costco. Vi fann att Costco, genom att ersätta de anställda generöst för att motivera dem och för att behålla bra arbetstagare – var femte av dem är fackligt organiserad – uppnår lägre personalomsättning och högre produktivitet… Costco har i själva verket lägre arbetskraftskostnader än Wal-Mart räknat som andel av omsättningen… Med andra ord, de 102 000 anställda i Sam’s Club i USA omsatte runt 35 miljarder dollar förra året, medan Costco omsatte 34 miljarder med en tredjedel färre anställda."30
Vi bör påminna oss om att en Wal-Martisering inte är ofrånkomlig. Sam Walton från Arkansas hade inte svaren på alla frågor.
.

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

1. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce are the European social partners, which represent employers and workers in commerce and distribution. This industry employs more than 22.5 million people in the European Union, in 4.7 million enterprises. The value added of 13 per cent, which commerce and distribution create in the European Union area, contributes to the well being of all European citizens.
2. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce are committed to corporate social responsibility (CSR) and welcome the Commission Green Paper on promoting a European framework for Corporate Social Responsibility1, the Commission Communication concerning Corporate Social Responsibility2, as well as the Council resolution of 2-3 December 2002, defining CSR as a “concept whereby companies integrate social and environmental concerns in their business operations and in interaction with their stakeholders on a voluntary basis”.
3. Trade is becoming global and spreads its operations worldwide. Corporate decisions and actions have repercussions on global markets, the environment and mankind. Few industries impact as strongly on the daily lives of all Europeans as commerce. The constant contact with customers has a decisive impact on the success of most enterprises and requires a tight interaction between companies, their employees, business partners in the supply chain and the surrounding society.
4. By their actions the European social partners for commerce endeavour to promote quality services, that are well adapted to consumer needs and expectations and are produced by well-qualified and engaged personnel, working under good employment conditions. In this context CSR has proven repeatedly that it can contribute positively to the competitiveness of enterprises in commerce.
5. While recognising the voluntary nature of CSR, and while promoting a balanced and broad approach to CSR, including economic, social and environmental issues as well as consumer interests, EuroCommerce and Uni-Europa Commerce, in their social dialogue, have committed themselves to contributing to the CSR agenda. In this context they have undertaken many initiatives related to CSR.

EuroCommerce and UNI-Europa Commerce
Joint Statement on Corporate Social Responsibility

1COM(2001) 366 final.
2COM(2002) 347 final

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Promoting CSR in European commerce
6. In line with their activities in the sectoral social dialogue the social partners for commerce have reached a joint statement on combating violence in commerce (1995), a joint statement on combating child labour (1996), a joint agreement on fundamental rights and principles at work (1999), a joint statement on combating racism and xenophobia (2000), as well as a recent joint agreement on guidelines for age diversity in commerce (2002). They have produced vocational training material to encourage workers and management to use new technologies, thereby promoting life-long learning, and have organised high-level seminars and conferences on CSR.
7. CSR is part of a concerted effort by all those concerned towards meeting shared objectives by entering into dialogue with all stakeholders, including the company’s own personnel and their organisations. Therefore CSR does not only relate to external aspects, but also to internal aspects such as health and safety at work and management of human resources. Yet, CSR cannot replace compliance with national and European legislation, international labour norms or collective agreements.
8. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce welcome the positive and active approach of many leading European-based international retailers and wholesalers to implement CSR policies, including through strengthening their social dialogue on the different levels of their structures, and through integrating CSR policies into the work of their European works councils. The European social partners invite all commerce companies in Europe, large and small, to share this approach.
9. Responding to the challenge of promoting social corporate behaviour, EuroCommerce and Uni-Europa Commerce, the social partners for commerce will endeavour to:
promote corporate social responsibility throughout business activities,
raise awareness about corporate social responsibility in European commerce and distribution, among enterprises and their workers, as well as among their own members and affiliates, including through dialogue, exchange of information, best practices and expertise,
inform on and further develop the social dialogue between employers and employees at European, national and company levels, on appropriate issues related to corporate social responsibility,
familiarise their members, as well as companies and their workers, about existing good practice, with a view to facilitate, if necessary, appropriate solutions for improving employment and working conditions while developing their business activities,
continue monitoring previous agreements and statements from their European social dialogue, and follow-up on initiatives which support the positive development of employment and working conditions, taking into account workers’ needs for employment security and companies’ needs to respond to changing consumer demands in flexible ways, and which increase the quality of services to the consumers.

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

Monitoring and assessment
10. To follow-up on this joint statement the European social partners will endeavour:
to convene roundtable discussions, exploring concrete measures to promote corporate social responsibility,
to collect and disseminate good practices,
to ensure monitoring of the follow-up of the European social dialogue for commerce related to corporate social responsibility,
to monitor and assess on a regular basis the follow-up to this statement.
11. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce believe that the success of this statement will depend on the commitment of the social partners, who have a particularly important role to play in promoting this statement and its principles.
12. EuroCommerce and Uni-Europa Commerce wish to place emphasis on the importance for companies and employees and their trade unions to monitor developments related to this statement and to follow the spirit of this statement when incorporating CSR policies in their activities. Where they exist, European Works Councils can also play a posititive role in this respect.
For EuroCommerce For Uni-Europa Commerce
Giovanni Mazza Jorgen Hoppe
Chairman President
EuroCommerce Social Affairs Committee Uni-Europa Commerce
Ray Baker Jan Furstenborg
Chairman Head of
EuroCommerce CSR Working Group Uni-Europa Commerce
Ray Baker Jan Furstenborg
Chairman Head of
EuroCommerce CSR Working Group Uni-Europa Commerce sector

Sidan #

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

ANNEX:
Overview of related EuroCommerce and Uni-Europa Commerce agreements and initiatives

1. The Joint Statement on Combating Violence in Commerce
The Joint Statement on Combating Violence in Commerce of 1995 addresses a serious issue of concern both for companies and their workers. The statement gives guidelines on measures to avoid incidents of violence, but also for dealing with them when they take place.
Noting that violence and abuse against shop workers is increasing all over Europe, the social partners have recently decided to launch a joint project in 2004, with a view of actively contributing towards ensuring the safety and dignity of the people working in European commerce.
EuroCommerce and Uni-Europa Commerce welcome the recent initiatives of European commerce to address the issue through social dialogue.
2. The Joint Statement on Combating Child Labour
The Joint Statement on Combating Child Labour of 1996 is a strong expression by the European social partners for commerce against the abuse of the human rights of children. It is particularly focused on the obligations of European traders to take all reasonable measures, adapted to their possibilities, to ensure that the products sold are not produced through child labour.
EuroCommerce and Uni-Europa Commerce have followed up on this agreement through their active participation in the global action which lead to a new International Labour Convention, the Worst Forms of Child Labour Convention (182/1999) being adopted in 1999. They have also produced a study related to the issue, and decided to keep child labour on the agenda of the European social dialogue for commerce.

Världens Wal-Martisering – UNIs globala respons

Sidan #

3. The Agreement on Fundamental Principles and Rights at Work
This agreement of 1999 demands the full respect in European commerce for the principles of freedom of association and collective bargaining, and prohibits all forms of child labour, of forced labour and of all forms of discrimination.
In this agreement, the European social partners for commerce state that they firmly support the aim of a worldwide improvement of social standards. They also want to lend their support to innovative measures aimed at promoting fundamental rights at work worldwide.
The parties to this agreement acknowledge that while large companies are able to apply more direct measures to avoid dealing with products that are manufactured in violation with core labour standards, than small and medium sized companies, the same general objectives apply to all. They also agree to work towards a European commerce sector that is productive, internationally competitive and based on the respect of both employers and workers, and express their willingness to further promote the respect of the fundamental principles of human rights, notably as embodied in the International Labour Organisation (ILO) Declaration of 18 June 1998 on the fundamental rights and principles at work.
4. The Joint Statement on Combating Racism and Xenophobia
This joint statement of 2000 defines commerce as an industry, which can thrive only in an environment where stability and openness allows all people to go about their daily lives as fully accepted partners in their workplaces, communities and countries. It recognises that the visible role of retail and wholesale trade and the active social dialogue for commerce give the social partners an obligation to address the problems of racism and xenophobia.
Referring to the ILO Declaration on Fundamental Rights and Principles at Work and confirming their own agreement within the European social dialogue, EuroCommerce and Uni-Europa Commerce emphasize that any discrimination on the grounds of race, ethnic or national origin, religion or any other comparable reason is in contravention with the fundamental principles of human rights and as such unacceptable. Commerce enterprises and any persons representing these enterprises must abstain from such discrimination in all their activities and functions, including employment, training, the setting of wages and defining working conditions.
The European social partners in commerce recommend that enterprises and their associations as part of their social dialogue on different levels establish guidelines and codes of conduct, which contribute to combating racism and xenophobia and promoting non-discrimination. They also recommend that the problems of racism and xenophobia be included in all applicable training programmes, to create a broad awareness of the necessity for all commerce employers and employees to consider and address the issue in their daily activities.

Sidan #

The Wal-Martization of the world: UNI’s global response

5. Agreement on Guidelines Supporting Age Diversity in Commerce
This most recent agreement on age diversity guidelines dates from 26 March 2003 The agreement recognises that the social partners have a special role to play in finding new forms of work and training, to facilitate the continuous integration of ageing workers. Ageing workers shall not be subject to discrimination at the workplace and an age-neutral approach should be adopted as regards employment relations. Recruitment, vocational training and the distribution of positions within the enterprise should depend on skills and abilities, regardless of the age of the person concerned.

1 Ur "Labor Relations and You", framtagen av Orson Mason i september 1991. Denna och andra "förtroliga" handlingar om företagets antifackliga strategi som riktar sig till Wal-Martchefer, har läckts till allmänheten, och kan laddas hem från UNI Handels webbplats.
2 Brev till Financial Times av Ray Bracy, 17 januari 2005
3 Arindrajit Dube och Ken Jacobs, UC Berkeley Centre for Labor Research and Education, Hidden Cost of Wal-Mart Jobs (Wal-Martjobbens dolda kostnader), 2 augusti 2004
4 Workers and Communities Suffer When Wal-Mart moves in (Arbetstagare och samhällen drabbas när Wal-Mart etablerar sig), www.aflcio.org/corporateamerica/Wal-Mart/Wal-Mart_2.cfm
5 Liberty Morales, intervjuad av Andrea Fleischer, sändning i NOW, med Bill Moyers, den 8 november 2002
6 Everyday Low Wages: the Hidden Price We All Pay for Wal-Mart (Låga normallöner: Det dolda priset vi alla betalar för Wal-Mart, en rapport av representanthusledamoten George Miller, 16 februari 2004
7 Wal-Mart: An example of Why Workers Remain Uninsured and Underinsured (Wal-Mart: Ett exempel på varför anställda förblir oförsäkrade eller underförsäkrade), AFL-CIO, oktober 2003. Beräkningen gäller en heltidsanställd enskild arbetstagare med genomsnittlig lön med en självrisk på 1000 dollar och en gräns på 5000 dollar för kostnader utanför bolagets nätverk, som ådrar sig sjukvårdskostnader på 26 000 dollar under ett år; den anställde skulle få betala 6 396 dollar själv (inklusive premier)
8 Uppgift ur Everyday Low Wages: The Hidden Price we all Pay for Wal-Mart, (Låga normallöner: Det dolda priset vi alla betalar för Wal-Mart, en rapport av representanthusledamoten George Miller, 16 februari 2004
9 Everyday Low Wages: the Hidden Price We All Pay for Wal-Mart (Låga normallöner: Det dolda priset vi alla betalar för Wal-Mart, en rapport av representanthusledamoten George Miller, 16 februari 2004
10 Arindrajit Dube och Ken Jacobs, UC Berkeley Centre for Labor Research and Education, Hidden Cost of Wal-Mart Jobs (Wal-Martjobbens dolda kostnader), 2 augusti 2004
11 Uppgift ur Everyday Low Wages: The Hidden Price we all Pay for Wal-Mart, (Låga normallöner: Det dolda priset vi alla betalar för Wal-Mart, en rapport av representanthusledamoten George Miller, 16 februari 2004
12 Bill Quinn, How Wal-Mart is Destroying America (and the World) (Hur Wal-Mart förstör Amerika [och världen]), Ten Speed Press,1998 och 2000
13 Philip Mattera och Anna Purinton, Shopping for Subsidies: How Wal-Mart uses Taxpayer Money to Finance Its Never-Ending Growth (Jakt på subventioner: Hur Wal-Mart använder skattemedel för att finansiera ständig tillväxt), Good Jobs First, maj 2004
14 För mer om Wal-Marts kultur, se expertrapporten av William T Bielby, i Betty Dukes et al v Wal-Mart Stores Inc
15 Sam’s Club: Arbetsledarhandbok, en förtrolig intern handling, som nu finns tillgänglig på UNI Handels webbplats
16 Richard Drogin, Statistisk analys av könsmönster i Wal-Marts personal, februari 2003
17 Marc Bendick, The representation of Women in Store Management at Wal-Mart Stores Inc, januari 2003
18 Liza Featherstone, Will Labor Take the Wal-Mart Challenge?, The Nation, 29 juni 2004
19 Professor Nelson Lichtenstein, Wal-Mart: Template for 21st Century Capitalism? (Wal-Mart; Mönstret för tjugohundratalets kapitalism?), www.ihc.ucsb.edu/Wal-Mart/
20 Charles Fishman, The Wal-Mart You Don’t Know (Wal-Martföretaget som ni inte känner), Fast Company, nr 77, december 2003, pf.fastcompany.com/magazine/77/Wal-Mart.html
21 Wal-Mart and Sweatshops, www.ufcw.org/issues_and_actions
22 Se t.ex. Nancy Cleeland et al, The Wal-Mart Effect: Scouring the Globe to Give Shoppers an $8.63 Polo Shirt (Wal-Marteffekten: spaning över hela världen för att ge konsumenter en polotröja för 8,63 dollar), Los Angeles Times, 24 november 2003
23 Chine: les enterprises étrangères accusées de freiner la réforme du marché du travail (Kina: Utländska företag anklagas för att bromsa reformer av arbetsmarknaden). www.ethicalcorp.com
24 Nathan Newman: Mailman.lbo-talk.org/pipermail/lbo-talk/Week-of-Mon-20040426/08913.html
25 Jörn Sucher, Wal-Mart droht Mitarbeitern laut Ver.di mit Filialschliessungen, Spiegel Online, 18 februari 2005 (Wal-Mart hotar medarbetare med nedläggning)
26 Greg Denier citeras av Steven Greenhouse, Unions Play Big Drive for Better Pay at Nonunion Wal-Mart, New York Times, 11 december 2004
27 David Olive, Hitting the Wall, Toronto Star, 29 augusti 2004
28 Dan Roberts, Wal-Mart försöker polera sin image, Financial Times, 14 januari 2005
29 Danska fackets pensionsfonder ger Wal-Mart nobben, UNI Handels webbplats
30 Stanley Holmes och Wendy Zellner, The Costco Way: Higher Wages mean Higher Profits, but try telling Wall Street (Costcometoden: Högre löner ger högre vinster, men försök att säga det till Wall Street), Business Week, 12 april 2004

COM(2001) 366 final.

COM(2002) 347 final